Vem visste att en placeringsplan kunde vara så här svår?
Jag vet inte ens vem hälften av dessa människor är.
- Tack, Rita. - Inga problem, sir.
Jag kunde gissa att jag skulle hitta min bestman i baren.
- Pappa! - Stephen.
Hur mår den rodnande bruden?
Åh!
Tja, jag har några jippon innan bröllopet, men jag klara mig.
17 hotell i vår portfölj och du var tvungen att välja det här.
Det är som om hela ön rör sig med låg hastighet.
Karen, älskling, det struntar jag i.
Jag är inte här för att arbeta, jag är här för mitt bröllop.
- Är allt klar med välkomstdrinkarna? - Pappa?
Jag är ledsen! Åh, jag ville vara här när du anlände.
Men jag var bara så stressade från det planet.
Jag var bokstavligen tvungen att ta några Reiki.
Det är det här du gifter in dig i, Diane.
Inte för sent att springa iväg från det.
Jag menar, jag kunde lika gärna lämnat min mobil hemma.
Det finns absolut ingen service.
Folk tror bara att jag ramlat av jorden.
Och gör mig inte arg-
-över brudtärneklänningen de tvingar mig att bära.
Jag kommer att se ut som ett överdrivet plommon.
Den är hemsk.
- Er skjorta, mr Marston. - Tack så mycket.
Audrey, du är en livsräddare.
Åh, tack så mycket. Hur mår du? Underbart att se dig.
Jag är glad att du kunde komma. Det är underbart, tack.
Var är Diane?
- Hon kommer strax ner. - Bandet spelar för högt.
- Jag ska prata med Oliver. - Ditt band är perfekt.
Allt är perfekt, så för en gång skull, sluta oroa dig och ta en drink, okej?
Vi är så glada att välkomna så många kära vänner-
-och släkt till Marston Hotel, Saint Marie.
Jag vill bara snabbt gå igenom med er-
-schemat för i morgon.
Bröllopet börjar 10:30 på förmiddagen. Var inte sena.
Mr Marston. Är allt som det är?
Diane? Släpp in mig.
Jag kan inte, jag är ledsen!
..passerade henne...
Ursäkta mig.
Diane?
- Åh! - Åh!
Översättning och text: Göran Andersson
Den misstänkte är inne på marknaden.
Blå T-shirt.
Jag ser honom.
Blå T-shirt.
Klockan 10.
Okej, så det är en tesked gurkmeja-
-och tre teskedar chili pasta.
Nej, Jack, det är tre teskedar gurkmeja-
- och en tesked chili pasta - Ja, just det!
Det vill man inte ska bli fel, eller hur?
- Blåser bort hela skallen. - Inte bara skallen!
Åh!
Hallå!
Stanna, polisen!
Hallå! Hallå, vänta! Kom hit!
Kom!
Melon curry.
Vem kunde tro att det ens var en sak?
Vem provade det första gången?
Kan jag ge dig en drink?
Jag har tjänstgöring.
Åh, bara en liten en.
- Var är han? - Jag vet inte.
Okej...
Catherine, är du säker på att den inte är för stor?
Jag menar, vi är bara två, du vet det.
- Det blir bra, lita på mig. - Den är väldigt tung.
Här, kan du hålla den en stund? Du är arresterad.
Men du ser ut som en man smart ung man, du gissade nog det.
- Med handbojorna och allt. - Sir?
Du tog honom.
Hur...?
Jag vet inte.
Polischefen, vad kan jag göra för er?
Uppfattat.
Vi är strax där.
Jaha, lås in honom. Möt mig vid Marston Hotel.
Ja, sir.
Kan ni ta med melonen också?
För en halv timme sen, verkar en kvinna som heter Diane Smith ha-
-hoppat från sin egen balkong.
Verkar ha gjort?
Det finns ingen anledning att tro att det inte var självmord.
Och det gör det speciellt tragisk är att miss Smith skulle-
-gift sig med Philip Marston i morgon förmiddag.
- Är det hans hotell? - Ett av dem.
Philip är en gammal vän av Saint Marie.
Han har omkring 100 öbor anställda, så...
..jag måste vara säker på denna sak kommer att hanteras snabbt-
-med diskretion, takt och värdighet.
Oroa er inte, polischefen.
Diskretion, takt och värdighet är mitt mellannamn.
Jag menar, inte riktigt. Det är faktiskt Fintan.
Efter den knappt kända St Fintan...
Ni behöver inte veta det. Det är bra.
Så, mr Marston bokade hela hotellet till bröllopet?
Och alla gäster var här på terrassen när Diane föll?
Ja tyvärr, många av våra gäster och många av min personal.
Och du var själv här ute för att hålla ett öga på saker?
Nej, jag var på väg till mitt kontor.
Jag passerade faktisk mr Marston när han var på väg upp.
Vi behöver en lista på vilka som bor i rummen.
Jag är rädd att vi vanligtvis inte släpper den informationen.
Det skulle bryta mot våra gästers integritet.
Jag gissar att du vanligtvis-
-inte har gäster som hoppar från dina balkonger.
Vilken är Dianes balkong?
317, på tredje våningen.
Nåt annat, jag försäkrar er, min personal hjälper gärna till.
- Om ni kan ursäkta mig... - Visst.
Stackars kvinna.
Så långt, sir, skadorna är vad man kan vänta sig.
Ja.
- Det är förbryllande. - Sir?
- Nagellack. - Ja, men bara på en tumme.
Är det en grej?
En grej?
Em kvinnlig grej?
Att ha en nagel i annan färg än de andra-
-eller att använda sin bh som en provisorisk ficka?
Inte vad jag vet, sir.
Men det är lite underligt, eller hur?
Dwayne, JP, ni kan släppa kroppen.
Vi borde ha ett prat med mr Marston.
- Mår du bra? - Ja.
Du ser dig om hela tiden. Vad är det?
Bra polisarbete, JP! Alltid på alerten!
Ledsen att störa, men kommissarie Mooney-
-och inspektör Cassell behöver ställa några korta frågor helt formellt.
- Det går fort. - Visst.
Fortsätt.
Vad behöver ni veta?
- Så ni är mr Marstons son? - Stephen.
- Och detta är mina systrar... - Karen och Perl.
Tack, Stephen, vi kan tala för oss själva.
Jag är ledsen för er förlust.
Jag behöver bara fråga er om det var nåt med Dianes beteende-
-som kunde visa på att hon kanske skulle ta sitt eget liv.
Tja...
Hon...
Hon sände det här till mig.
"Jag kan inte leva med mig själv. Jag är ledsen."
Nåt aning vad hon hänvisade till?
Det var en ganska brutal artikel i en av Storbritanniens tidningar i morse.
Tydligen blev Diane gravid när hon var, typ, 15 eller nåt sånt-
-och övergav då barnet totalt.
Pearl...
Det var...
Det var för åratal sen...
..hon förlät sig aldrig själv.
Just det. Och artileln tog upp allt igen?
Ja. Totalt.
Så, mr Marston, efter ni fått sms:et-
-sprang ni till rum, rum... 317.
Ja.
När jag kom dit, var dörren kedjad-
-och jag bad henne att släppa in mig och hon skrek...
Jag kan inte, jag är ledsen!
Jag slog in dörren.
Men det var för sent.
Jag klarar det inte.
- Är vi klara, kommissarien? - Ja.
Bara en sak till, om det går bra.
Var var ni alla då Diane dog?
Jag var på mitt rum, gjorde mig redo för festen-
-när jag hörde skrik.
Jag gick ut på min balkong och såg Dianes kropp-
-jag rusade direkt ner till pappas rum.
Pappa!
Pearl var redan där med pappa.
Var ni med er far när han bröt sig in?
Jag kom strax efter.
Jag var på mitt rum, tvärs över korridoren...
Diane?
..när jag hörde...
..allt oväsen.
Åh, Gud.
Pappa?
Och ni, miss Marston?
Jag var på festen...
Vi är så glada att välkomna...
..sa några ord.
Så det var definitivt ingen annan på rummet med Diane?
Du hörde pappa.
Hon var definitivt ensam och dörren var kedjad.
Lyssna, 130 av våra vänner och släkt bevittnade Dianes död-
-okej? Du kan fråga vem som helst av dem vad som hände.
Snälla, kan ni nu lämna oss så vi kan sörja?
Här är det, rum 317.
Och det är Pearls rum?
Hon låste allt in sig.
Hon var knappt mer än ett barn själv.
Men varför ta upp historien nu, 30 år senare?
Här är sms:et till Philip.
"Jag kan inte leva med mig själv. Jag är ledsen."
Sänt 17:55.
- Florence, du är en kvinna. - Ja, sir, det är jag.
Vad jag minns av min frus sminkbord-
-lämna locket av på en flaska nagellack-
-jag menar, det är praktiskt taget ett brott.
Naturligtvis.
Vätskan stelnar om man inte sätter på locket ordentligt.
Den blir... Hur säger man det?
- Klumpar sig - Klumpar sig, exakt.
Så om hon planerade att begå självmord-
-hade hon säkert tagit lite lite mer tid på sig för att göra naglarna klara.
Jag menar, se dig omkring.
Hon var en ordentlig person.
Inte den sortens kvinna som lämna korken öppen.
Men om hon blev avbruten...
- Du tror inte det var självmord. - Nej.
Jag är övertygad om att Diane Smith blev mördad.
På grund av nagellacket.
Exakt.
Ingen verkar ha sett nåt.
Jag menar, hur är det ens möjligt...?
Dwayne, vad gör du?
Jag är inte här.
- Vad pratar du om? - Jag sa att jag inte är här.
Men det är du, jag ser dig.
Inte så länge den kvinnan tar den här vägen, så kan du inte det.
Agera naturligt.
Dwayne Myers, är det du?
Förlåt, vem Dwayne?
Han är bakom busken.
Nej, inget där inne, JP.
Åh, Audrey.
Kul att se dig.
Så...
..hur har du haft det de senaste åren?
Säg honom, om jag aldrig ser den mannen igen, kan det aldrig gå fort nog.
Jag fattar nu.
Hon är anledningen till att du varit så underlig sen vi kom hit.
Inte en chans, Sherlock, att du räknar ut det.
Vad har hon mot dig?
Låt oss bara säga att vi har en historia.
Nu sticker vi härifrån snabbt.
Du säger, trots alla bevis på motsatsen-
-tror du inte att Diane tog sitt eget liv. - Nej.
Och bara så jag förstår-
-har du inga konkreta bevis som stödjer denna teori?
Inte ännu, nej.
Philip Marston bekräftar att dörren var låst från isidan-
-och att Diane var ensam.
Det verkar ganska tydligt för mig.
Jag tycker det är dags att vi avslutar det.
Lita på mig, polischefen, jag skulle älskar att vända upp och ner på det-
-och åka tillbaka till hyddan och upptäcka njutningen med meloncurry-
-men tänk om nu Diane Smith blev mördad?
Och, för att vara ärlig, jag vet inte om jag kan leva med det.
Upp och ner får det bli, kommissarien.
Polischefen. Okej, vi är klara här, inget att rapportera-
- vi ses på stationen. - Vänta, Dwayne, vi ändrar taktik.
Det är nu en mordutredning.
Mord?
- Är du säker på det? - Åh, ja.
Diane Smiths rum är nu en potentiell brottsplats.
Jag behöver en fullständig rättsmedicinsk koll. Det finns en chefstjänsteflicka...
Audrey, tror jag hon heter, hon hjälper er att komma in.
Var ska du?
Du hörde honom, gå och prata med Audrey.
Han bad dig.
Jag delegerar.
Vi har 130 gäster, behöver vi överväga dem alla som misstänkta?
Det är troligt att den som mördade Diane ville stoppa bröllopet-
-till varje pris.
Vem skulle drabbas mest av att hon blev en Marston?
En av de närmaste i familjen.
Måste det vara.
Karen var på terrassen och höll tal.
Stephen var på sitt rum och gjorde sig klar...
Pappa, det är nåt jag måste...
Pearl var i sitt badrum...
Pappa.
Ursäkta, raring, ja? Vad är det?
Ska du jobba hela natten? Det är bara...
Vad är klockan? Du måste vara jättehungrig.
Jag är ledsen, raring.
Planen var att jag skulle prova ett nytt recept-
- jag fick av Catherine, meloncurry - Åh.
Om du kan tro på det!
Men jag var tvungen att använda melonen för att arrestera en knarklangare-
-och Florence tror att den kan vara bevis, så...
- Jag ska inte ens fråga. - Smart.
- Vad säger du om att gå ut? - Okej.
Kom igen.
Så, vad har du på sinnet?
Kommer du ihåg våra sommar semestrar på västkusten-
-hur jag aldrig ville att de skulle ta slut?
Ja, din mamma och jag var tvungna att tvinga in dig i bilen.
Och du grät hela vägen tillbaka till London.
Och sen nästa dag, är du med din vänner, glad som Larry igen.
Vad fick dig att tänka på det?
Det här kom i morse.
De behöver veta om jag ska skjuta upp min plats till ett annat år.
Jaha.
När behöver du bestämma dig?
I morgon.
Det är inget beslut som måste tas.
Du är alldeles för smart för att slösa bort din hjärnan med att sitta på en strand.
När måste du åka?
Det går ett flyg från Guadeloupe i övermorgon.
Oj.
Jag trodde att du skulle stanna ett par månader.
Var ska du bo? Du behöver pengar.
Faster Eileen säger att jag kan bo hos henne tills jag kan hittat en lägenhet att dela.
Låter som om du räknat ut allt.
Katarina, gissar vems lysande dotter-
-är på väg att ta sin plats på universitetet?
- Ska du lämna oss? - Nej.
Jag kommer tillbaka till lovet.
Din far kommer sakna dig.
Skojar du?
Jag har fått nog av att hon inskränker på min stil och hamnar under mina fötter.
Trodde aldrig att hon skulle åka.
Okej, tack ändå.
Ja, uppskattar att du tog dig tid.
Ditt omoraliska, ryggradslösa parasititiska, bottenätande kräk.
Det var journalisten som skrev storyn om Diane.
Journalist är ett för artigt ett ord för vad han är.
Inte en strimma av ånger.
Han säger att storyn kommer från ett anonymt tips-
-som bara hamnade på hans skrivbord.
Nån försöker misskreditera Diane, men varför?
De ville kanske driva henne till självmord.
Eller så kanske de vill ge henne motiv för att få det att se ut som självmord.
Sir, mår du bra?
Du verkar lite... lättretlig.
Gör jag? Förlåt, nej.
Jag mår bra.
Jag menar, Siobhan lämnar ön i morgon.
I morgon?
Det är en bra sak. Hon ska på universitet-
-och jag är glad för henne, det är jag verkligen.
Ja, ja, riktigt glad för henne.
Jaha, vi har att göra med en familj av mijardärer.
Låt oss inte förbise det uppenbara. Dwayne, JP, se vad ni kan hitta-
- om de fem personernas personliga ekonomi. - Ja, sir.
Jaha, vad har vi så långt om Diane Smith?
Enda barnet, föräldrarna dog för åratal sen.
Hon gick med i Marston Group som chef för HR för tre år sen.
Innan dess, arbetade hon på ett antal hotell i London.
Hennes CV är ganska imponerade.
Blev alltid befodrad, jobbade upp sig.
- En som jobbar hårt. - En arbetsnarkoman.
Hon ordnade även ett möte på morgonen för hennes bröllop, sir.
Med vem?
"Chris C, 9:30"?
- Kan ha handlat om bröllopet. - Kanske.
Låt oss ta reda på vem denna Chris C är.
Jaha, även om vi inte ännu har ett hur, är frågan-
-varför ville en av dessa personer att Diane Smith skulle dö-
-kvällen före sitt bröllop?
Det är om man verkligen tror det var mord.
Åh, ha lite tro Dwayne, jag säger dig vad.
Bevisa att jag har fel, så behöver du aldrig bjuda mig på öl igen.
Jag är med.
Hur är det med barnens mor, den första mrs Marston?
Dog för 15 år sen. Cancer.
Karen är äldst.
Hon blev verkställande direktör för Marston Group-
-när hon var 20 år.
Folk ser det nu lika mycket som hennes företag som sin fars.
När jag var 20 åt jag banan mackor och tittade på Crackerjack!
Stephen är företagets globala märkes ambassadör som-
-så långt jag kan se-
-betydet att han reser jorden runt, stannar som gäst på sina egna hotell.
Och hon då, Pearl, den yngsta?
Lämnde skolan vid 16.
Försökte som skådespelare, gjorde några föreställningar-
-och några modell jobb.
Med andra ord, hon lever på sin rika pappa.
Totalt. Det betyder totalt. Jag kollade med Siobhan.
Även om, sir, det finns en tjänstgörings- ordning i miss Smiths papper-
-för Pearl Marston att utföra erfarenhetsarbete i gruppens hotell.
Åh, låter som att pappa sätter ner foten.
Och det är nåt annat. Vi gjorde en PNC-koll och för fem veckor sen-
-ringde Diane Smith polisen-
-när en kvinna bankade på hennes dörr, ropade smädelser.
Vem var det som skrek?
Pearl Marston.
Det tar väl inte så lång tid?
Om jag inte får massagen kommer jag bokstavligen dö.
Åh, ledsen för det. Men kan ni säga mig-
-hur kändes det att Diane skulle bli din styvmor?
Hon skulle aldrig bli det.
Vad det det du grälade över-
-dagen du dök upp vid hennes tröskel?
Det var ingenting.
Hon överreagerade totalt och det var inte som om jag var ett hot.
Hon måste känt sig hotad. Varför skulle hon ringa polisen?
För att visa mig för pappa.
Diane tyckte aldrig om mig.
Hon tykte jag var lat bara för jag inte hade ett jobb eller vad.
Så hon tyckte du skulle jobba för familjens firma.
Jag utför arbete åt familjens firma.
Jag är en Marston.
Jag marknadsför varumärket varje gång jag postar online.
Vad tyckte hon att jag skulle göra-
-ta på en uniform och servera folk?
Hon kunde inte släppa det, om ni vet vad jag menar?
Totalt.
Jag menar, totalt.
Pearl, vad tror du kan ha drivit Diane att ta sitt eget liv?
Det var artikeln.
Det var den som tippade henne över kanten, eller hur?
Tja, kanske ett olyckligt val av ord-
-under omständigherna.
Tack. Uppfattat.
Det var Dwayne.
Det finns inget spår av en Chris C på gästlistan-
-i Dianes mobil eller hos personalen.
De har även tittat på Marstons finanser-
-men deras revisor vägrar att avslöja nåt.
Man blir inte så här rik-
-utan att veta att gömma sina tillgångar.
Vem mer har tillgång till denna information?
- Kanske deras advokater. - Ja, exakt.
Familjens advokat var med på gästlistan för bröllopet.
Men han latar sig vid poolen nu.
- Du borde prata med honom. - Varför jag?
För att jag har lagt märke till nåt viktigt.
Titta, Florence, "Vasco da Gama".
Sir?
"Marco Polo." Kom igen.
- Var ska vi? - För att hitta Christopher Columbus.
Kan ni ursäkta mig en stund?
På morgonen för sin död hade Diane en notering i sin dagbok.
"Chris C, 9:30."
Chris C var inte den hon mötte, det var var.
Christopher Columbus suite. Så, min fråga till dig, sir, är-
-vem bokade rummet vid den tiden, vem träffade Diane?
Jag är rädd att det inte var nåt möte.
Du har inte kollat i systemet.
Som verkställande chef-
-övervakade jag personligen alla detaljer i detta bröllop.
Jag vet vad som planerades i alla rum på hotellet-
-ner till sista minut.
Och jag kan försäkra er att det var inget möte i det rummet vid den tiden.
Åh, jag förstår.
Vi får ta ditt ord på det. Tack.
- Tror du på honom? - Inte för en sekund.
Så kom igen, Dwayne, spänning tar död på mig.
Du måste säga vad som hände mellan dig och Audrey.
Och vilken Audrey skulle det vara?
Du vet, "Om jag aldrig ser den mannen igen, kan det aldrig gå fort nog" Audrey.
Åh, den Audrey.
Så, är hon en gammal flickvän?
Flickvän är ett för stark ord, okej?
Vi gick ut med varandra i ett par månader-
-för omkring 10 år sen, det är allt.
Gosse, den kvinnan är arg.
- Jag menar, vad gjorde du henne? - Jag vet inte!
- Gör du inte? - Nej, allvarligt. Har ingen aning.
Jag menar, jag kan förstå om hon är upprörd över att ha förlorat mig-
-hon är bara människa.
Men den här kvinnan blev galen.
Hon gick runt och sa alla som lyssnade att om hon nånsin-
-såg mig igen, skulle hon skära av delar av mig som jag hellre ville behålla.
Tja, om det var jag-
-skulle jag vilja veta hur jag gjort henne upprörd.
JP, närhelst en kvinna är bekymrad-
-fråga dem aldrig varför de är arga. Det slutar aldrig bra.
Åh, perfekt timing.
Så...
..efter att jag inte hade nån tur med Marstons konton-
-bestämde jag mig för att köra en koll på alla valutaväxlingar på ön.
- Smart tänkt, Dwayne. - Och jag fick just det här.
Tre dagar innan miss Smith dog, tog Stephen Marston-
-ut 20 000 från Bureau de Change in Port Louis-
- på andra sidan ön. - 20,000, det är mycket pengar.
- Kör dit och ta reda på vad du kan. - Ska jag göra.
Åh, sir, obduktionen är inne.
Toppen, vad står det?
"Massivt trubbigt trauma mot huvud och nacke-
-överensstämmer med ett fall från en betydande höjd."
Det finns inget omnämnande om andra skrubbsår-
-eller skärsår i huden innan döden?
Inga fibrer eller hud under hennes naglar?
- Inga försvars skador? - Nej, sir.
Så, inget som föreslår att hon knuffades, va?
Inget som bevisar att hon inte blev.
Jag vet inte vad ni tänkte när ni höll på.
Pearl är ett barn, ett känsligt barn.
Hon har just förlorat sin styvmor för Guds skull-
- och där gör ni alla slags insinuationer... - Allt jag vill ha, mr Marsden-
-är att vi är absolut säkra på att vi känner till den fulla sanningen.
Jag tror att Diane förtjänar inget mindre.
Vi vet vad som hände. Jag var där. Jag såg det med mina egna ögon.
Ni kände Diane, det gjorde inte jag.
Men av det lilla jag vet-
-har jag svårt att tro att hon skulle ta sitt eget liv-
-på grund av nån skit skrivet i en tidning.
Åh, det var inte bara artikeln, det var...
- ..30 år av skuld och skam hon hållit inne... - Mr Marston-
-förlåt mig, det sista jag vill göra är att lägga till ert lidande.
Allt Diane nånsin ville göra var att föra familjen samman.
Jag är en mycket rik man.
Men hon brydde sig inte om pengar.
Hon älskade mig trots det, inte på grund av det.
Och hon var beredd att ta in allt-
- namnet, uppmärksamheten, mina barn. - Det kan inte varit lätt för henne.
Nej, det var det inte, det var hemskt blodigt, men hon gav inte upp.
Och de kom alla att älska henne tillslut.
Även Pearl.
Men jag vet att de grälade-
-över att Pearl skulle gå med i företaget.
Har du barn?
- Jag har en dotter. - Då vet du alltför väl-
-den känsliga balansen mellan att göra vad de vill och gör vad som är-
-det bästa för dem i långa loppet, och Diane förstod det, precis som jag gör.
-Naturligtvis. - Jag vet att du tror du har ett jobb att göra-
-men den här familjen har lidit nog.
Diane tog sitt eget liv, punkt slut.
Så du avslutar den här utredningen direkt.
Glad att vi förstår varandra.
- Vad gjorde han här? - Inget, nej. Bara...
Han ville bara veta hur utredningen går, ja.
Hur gick det med advokaten?
Han hade varit i solen och druckit cocktails sen frukost-
-så det var inte svårt att få honom att tala.
Jag övertalade honom även att göra en kopia på hotellets dator.
Vad är detta? Ett äktenskapsförord.
Tydligen orsakade det en stor familjespricka.
Diane vägrade att skriva på med Philips välsignelse.
Så vem ville att hon skulle skriva på?
Vem drev på det från början?
Verkställande direktören, Karen Marston.
God eftermiddag, miss Marston. Kan vi få ett ord?
Inte just nu, jag är på en timer.
Åh, polisaffärer, är jag rädd.
Ni kan springa bredvid mig.
Ni måste skämta, då vi behöver ett team sjukvårdare och en ambulans.
Så, de säger mig att ni är den riktiga hjärnan i Marston-klanen.
Du har mött mina syskon, jag är den enda hjärnan.
Så allt vilar på er.
Ingen dålig börda att ha drivkraft i sig vid 22 års ålder.
Jag drog pappa sparkande och skrikande in i 21 århundradet.
När jag började, serverade vi fortfarande fiskpinnar och pommes-
-i restaurangerna-
-nu har vi tre Michelin stjärnor över hela gruppen.
- Ni måste vara stolt över vad ni gjort. - Det är jag.
Och Diane var inte bara er fars fästmö-
- hon var även chef över HR. - Jag anställde henne.
Så ni litade nog på henne för att få en nyckelroll i er verksamhet.
Ja.
Ja, men inte tillräckligt för att låta din far gifta sig med henne-
-utan att skriva på ett äktenskapsförord.
Det var inte personligt.
Jag har en plikt att skydda vårt företag, att skydda min far.
Behövde han skydd?
Han lämnade sig väldigt öppen. Han lämnade oss väldigt öppna.
Ändå tog han hennes sida. Det måste ha varit smärtsamt.
Ni har givit hela ert liv till företaget-
-och han var beredd att riskera allt för henne-
-en kvinna ni anställt.
Jag vet inte vad du antyder men jag föreslår att du går fram försiktigt.
Detta samtal är inspelat och vi har utmärkta advokater.
Jag kan inte fatta att hon hotade att stämma dig-
-bara för att hon inte gillade dina frågor. Vilken familj.
Du vet vad de säger.
Om man vill veta vad Gud tycker om pengar-
-tittar man på vem han ger dem till.
Dwayne, JP, hur gick det för er vid Port Louis?
Tja, sir, vi gick till Bureau de Change-
-och damen kom faktiskt ihåg att hon betjänade Stephen Marston.
När han fick de 20,000-
-gick han tillbaka till taxin och åkte iväg.
Nån aning om var han åkte?
Vi hittade taxi chaffören han använde.
Han tog honom till en address uppe i bergen-
-nummer 4 Rue du Plessis-
- men ingen var hemma. - Vem bor på 4 Rue du Plessis?
Det ägs av en kvinna som heter Julie Francois-
-men vi kollade addressen och ingen var hemma.
Vem hon än är, varför skulle Stephen leverera 20,000?
Utpressning?
Eller hade hon en del i Dianes död?
Hur som helst, vi försöker med hennes hus i morgon bitti.
Så ,det är Siobhans sista kväll på ön.
Jag hoppas du planerar nåt speciellt, vet du?
- Sända henne till London med en karibisk glöd. - Åh, ja.
Jag tänkte göra middag i hyddan.
Jag har ett fint recept på melon curry.
Vad?
Med all respekt, jag tror du kan göra bättre än så.
Vilken del? Melon curry eller...?
- Båda. - Hela saken.
Vad föreslår ni? Jag menar, Siobhan sa att hon ville-
-göra nåt som fångar Karibiens väsen.
- Dwayne? - Dwayne.
Hur kan hon fortfarande vara arg efter 10 år?
Vem hyser agg så länge?
Vad gjorde jag?
Tja, om saken fortfarande stör dig-
-varför går du inte och pratar med henne?
Är du galen? Du såg hur hon tittade på mig.
Om blickar kunde döda, skulle mitt foto vara uppe på white board tavlan-
-just nu med kommissarien som gör en cirklel runt hennes namn.
Skyll dig själv då. Okej? Så länge du är lycklig-
-med att gå resten av livet och aldrig veta sanningen.
Du kommer sakna henne.
Det är en gammal rolig sak.
Jag visste att det skulle komma-
-men... tror inte jag erkände för mig själv att det skulle vara så snart.
Det var samma sak med Camille.
Man spenderar all denna tid med att lära dem bli oberoende-
-och undrar sen varför de vill resa bort.
Faktum är, det är inte vi som skär av navelsträngen, det är de.
Du har rätt.
Siobhan har varit oberoende sen hon var omkring tre år.
Jag är den som... Tja-
Jag har aldrig levt ensam tidigare, om man säger så.
Pappa, det är din tur.
- Åh, nej, jag tror inte det. - Kom igen, pappa. Var modig.
Limbo är inte riktigt mitt område.
Pappa?
Jag tror jag har brutit ryggen.
Åh, sir.
Hur mår du? Här, sitt ner.
Åh, tack, Florence, men det gör faktiskt mindre ont att stå.
Så, jag har sökt igenom Dianes laptop.
Det är bara arbetsfiler.
Jag har just kollat ett CV för Oliver Fitzwarren, hotellchefen-
-och titta...
Innan det här jobbet, har han aldrig arbetat på ett hotell.
Ser ut som en misslyckad bankman. Så hur fick han platsen?
Han och Stephen Marston gick i skolan tillsammans.
Jobb åt killarna.
Polischefen. God morgon.
Vad gör oss den...?
- Mår du som du ska? - Bra. Tack.
Ja. Bara en liten limbo relaterad skada.
Tala om låg ribba...
Skulle du vilja förklara varför jag tillbringade mycket av i går kväll-
-med att tala Philip Marston ut ur att sjösätta ett officiellt klagomål?
Kom igen. Det är absurt.
Nej.
Nej, nej, nej, nej.
Det som är absurt är-
-att även när Mr Marston bad dig att stiga tillbaka-
-fortsatte du med att harangera hans barn-
-med dessa grundlösa teorier.
Harangera? Det är... Nej, Det är helt orättvist.
Du har ännu inte visat mig ett enda bevis-
-vilket föreslår att Diane Smith inte tog sitt eget liv.
Vi arbetar på det. Vi behöver bara lite mer tid.
Om du inte presenterar mig med nåt påtagligt vid slutet av dagen-
-kringgår jag dig och stänger ner detta fall.
Är det förstått?
Ja, sir.
Florence...
..snälla, säg att du har nått.
Jag har nått.
Tack, men det hjälper inte.
Nej, jag har faktiskt nått.
Jag hittade det i en folder markerad "bröllopsadministratör".
Först trodde jag det var musik för det är en ljudfil, men lyssna.
Det finns inget att oroa sig för.
- Jag försäkrar dig om att allt är under kontroll. - Nej, jag köper inte det här.
Vi går igenom det när jag är där, lördag morgon.
- Det är dagen för ditt... - Det tar bara tio minuter-
-för att du ska underteckna uttalandet och tänk inte ens på att försöka-
- komma ur det eller så ringer jag polisen. - Jag försäkrar dig...
Vi kan anta att det är Diane Smiths röst, men vem pratar hon med?
Det är helt klart Oliver, chefen för hotellet-
-och Stephens gamla skolkamrat.
"Jag försäkrar dig." Det är praktiskt taget en klyscha.
Även om den inte är så lugnande.
- JP. - God morgon, sir.
Jag och Dwayne är tillbaka vid Julie Francois hus-
-och det är fortfarande låst, men vi hittade en granne som känner henne.
Hon säger att hon bor här ensam.
Och, lyssna nu, hon arbetar på Marstons hotell som tjänsteflicka.
Varför skulle Stephen besöka en tjänsteflicka med 20,000?
Det är en jäkla dricks.
Dwayne har en ex-flickvän där, Audrey Lefevre-
-och jag slår vad om att hon ska ge oss all information som vi behöver veta-
-om miss Francois om vi frågar snällt.
Åh, du gör det, eller hur?
Det är perfekt. Ni två ser vad ni kan få fram på Julie Francois.
Ja, sir.
- Situationen är under kontroll. - Nej, jag köper inte det här.
Vi går igenom det när jag är där, lördag morgon.
Men det är dagen för ditt...
Jag antar att detta skulle äga rum i Christopher Columbus suite.
Lyssna, jag försäkrar er, det finns inget ogynnsamt här.
Det är bara vi...
..vi tar våra gästers integriteten mycket seriöst.
Oliver...
..vi har kollat din bakgrung lite.
Avskedad från ditt förra jobb för inside affärer.
Du har bara det här eftersom en Old School Chum drog i några strängar.
Jag är en enastående chef.
Detta ställe är som en väloljad maskin.
Du inser väl att om man ljuger för en polis så är det ett brott.
Okej, lyssna, det handlade inte om mig. Det var...
..det var om Stephen.
Vad var det för uttalande hon ville att du skulle skriva under?
Hon försökte lägga fram formella anklagelser mot honom.
Hennes egen fästmans son! Jag vägrade skriva under.
Till skillnad från Diane, är jag lojal.
Vad för anklagelser?
Förra gången Stephen var här-
-hade han ett möte med en av våra tjänsteflickor.
Det var bara Stephen som är Stephen.
Hon blåste upp det ur all proportion.
Sexuella trakaserier.
Denna tjänsteflicka, råkar hon heta, Julie Francois?
Visste Stephen Marston att hans framtida stymor var på väg att-
-lägga fram anklagelser om sexuella trakaserier mot honom?
Naturligtvis visste han det.
Tja, jag måste säga, ni båda ser lite överdrivna ut för havet.
Ni kan åtminstone lätta lite på slipsen.
Åh, Monique, drinkar till mina gäster här. Vad de än vill ha.
Tack, men vi är inte era gäster.
Just det, naturligvis. Ni är i tjänst. Så synd.
Men ändå, titta förbi när som helst, nämna mitt namn-
-så ser de efter er.
Vet ni vad jag undrar över?
Vad exakt gör en global märkes ambassadör.
Mycket som det låter. De kallar det kontroll i branschen.
Jag ser till att allt håller klassen-
-från cocktails till gardiner.
Får man förse sig sig själv med vad man än gillar, mat, drycker...
..personal?
Som Julie Francois som exempel.
Okej, vad ni än har hört, det var inte som hon sa det.
- Nej? - Nej.
Ni försökte inte tvinga er på henne?
Nej, j... Lyssna, jag försökte inte skrämma henne.
Det var bara lite på skoj. Jag var berusad. Det var...
Åh, tja, det gör det bra.
Var ni medveten om att Diane försöker lägga fram anklagelser mot dig?
Välsigne henne. Diane var typisk HR. En sån pedant för procedurer.
Har hon berättat för er far?
Nej.
Han hade tagit det i steget. Han är en man av världen.
Är ni säker på det? För det slår mig att överfalla tjänsteflickor-
-inte precis ingår i varumärket.
Om detta hade kommit ut, hade ni förlorat ert jobb.
Om man kan kalla det ett jobb. Låt säga livsstil.
Vi vet vad ni var villig att göra för att köpa Julies tystad-
-betala 20,000.
Men hur planerade ni att tysta Diane?
Nej. Nej, det gjorde jag inte.
Okej, vi hade våra meningsskiljaktigheter men jag ville inte att hon skulle dö.
Karen, den äldsta dottern.
Frusterad över att Diane vägrade skriva på äktenskapsförord-
-rädd att förlora hälften av sitt företag.
Men det skulle bara hända om de skildes-
-och det finns inget som visar på att det var på tapeten.
För att inte nämna de 130 vittnen som kan placera henne på festen.
Stephen, sonen.
Desperat att dölja en anklagelse om sexuell trakasseri.
Men han försökte betala bort Julie.
Pearl, den yngsta dotter.
Även jag skulle vara hårt pressad att föreslå en rädsla för arbetslivserfarenhet-
-som ett motiv till mord.
Sir, även om vi har ett motiv-
-kommer vi tillbaka till samma fråga-
-Diane var ensam på sitt rum med en kedjad dörr.
Hon sände ett sista sms.
Philip hörde henne ropa och...
Ett helt hotell fullt av gäster såg henne landa på terrassen.
Jag vet, jag vet, jag vet.
Kan du vara snäll och ringa polischefen, Florence?
Säg honom...
..att Diane Smith fallet är nerlagt.
Verkar som om jag aldrig behöver-
-köpa en öl till i hela mitt liv.
- Här. Du borde inte göra det. - Det går bra.
Jag är en stor tjej. Jag kan bära mina egen väskor.
Du glömmer inte att mata Harry?
- Vem är Harry? - Jag vet att du älskar honom.
Låt oss bara säga att vi har kom till en förståelse.
Jag mosar hans mango och han smyger inte in i duschen-
-när jag är mest sårbar.
Dessutom, desto mer jag tittar på honom-
-desto mer påminner han om din faster Bridget.
Tjockhudad?
Nej. Pärlformade ögon och krokiga ben.
Och smyga på mig i duschen.
Jag kommer sakna dig.
Jag kommer sakna dig också.
Lyssna, du behöver inte följa med mig till flygplatsen.
- Nej, jag vill det, naturligtvis. - Varför?
På endera sättet, måste vi säga adjö.
Det är trevligare att göra det här än i en hemsk avresehall.
- Sms:a så fort du landat. - Jag ska.
Ja. Glöm det inte nu.
- Jag älskar dig, pappa. - Åh, håll mun. Börja inte med mig.
Älskar dig också, unge.
Detta är Jack and Siobhan.
Vi är inte här så lämna ett meddelande.
Detta är Selwyn Patterson.
Jag har just pratat med inspektör Cassell-
-och jag antar att du avslutat Diane Smiths fall.
Jag är glad du tog ditt förnuft till fånga.
Åh. Hon är borta, min lilla vän.
Kutat iväg. Flugit iväg.
Åh, tja.
Är du hungrig?
Det är inte mitt problem nu, eller hur?
Bra. Okej.
Men bara en liten bit.
Det som om hon aldrig varit här.
Hon var aldrig här.
Jag var på mitt rum, gjorde mig redo för festen.
Jag slog in dörren.
Jag var på mitt rum tvärs över korridoren.
Jag var på festen.
Var är det?
Titta, Florence!
Det är listan över rummen.
Titta på numren.
Ser du det än?
Ursäkta, sir. Ser vad?
Vem som mördade Diane Smith.
God eftermiddag. Kommissarie Mooney vill att ni kommer till terrassen.
Åh, för Guds skull. Vad är det nu?
Det finns ny information om miss Smiths död.
- Jag kan inte komma, jag har Pilates klass. - Nej, nej. Kom med.
Låt oss höra vad han har att säga den här gången.
Ni kan gå om ni vill.
Jag har fått nog av den mannen och hans löjliga teorier.
Jag måste kolla på renoveringen i Miami.
Var är Karen?
Hon kallades till ett möte i sista minuten. Miami.
Polisen! Stanna!
Stanna!
Låt mig... gå!
Åh, snyggt jobbat, Florence.
Vad i helvete pågår? Selwyn, vad är detta?
- Varför har min dotter handbojor? - Jag undrade över det.
Jag ber om ursäkt för dröjesmålet.
Det fördröjer alltid saker-
-när en av våra misstänkta försöker smita.
Misstänkt? Jag hoppas att du inte antyder att min dotter...
Jag antyder ingenting, mr Marston.
Jag anger tydligt och kategoriskt-
-och för att undvika tvivel-
-att Diane Smiths mördare sitter här.
Mördare? Vad?
Vi vet alla, att kvällen hon dog, var Diane orolig-
-efter att en otäck historia dök upp i brittisk press, drog upp hennes förflutna.
Vi kan bara föreställa oss hennes sinnestillstånd när hon gjorde sig redo-
-satt där, stålsatte sig för att möta alla-
-målade sina naglar.
Hon lyckades bara måla en-
-hennes vänstra tumme-
-när det knackade på dörren.
När hon gick upp för att öppna-
-satte hon inte ens fast locket på flaskan-
-trodde att hon skulle vara snabbt tillbaka för att avsluta det.
Men det skulle hon inte göra-
-för personen vid dörren hade andra planer-
-mord.
Så vem var det?
Vem var det som knackade på dörren?
Det var Pearl.
Söta, storögda Pearl-
-som jag antar inte bara anlitade en PI för att gräva smuts om Diane-
-men sedan läckte historien till en noga utvald tabloid.
Vad pratar du om? Pearl är inte kapabel...
Selwyn, gör nåt åt detta.
Fortsätt, kommissarien.
Jag antar att det nästa du säger oss-
-är att det var Pearl som knuffade henne från balkongen.
Tja, nära, men inte riktigt.
Hon blev knuffad, men det var inte Pearl.
Det var ni, eller hur, Stephen?
Vad? Du är galen.
Det är löjligt.
Diane var ensam på rummet, dörren var låst, jag var där.
Ja, det var ni, men saken är, förstår ni, hon var inte det.
Mördaren var inte i rummet och inte heller offret.
Och du säger det var jag, att jag är mördaren?
Ja, en av dem, tillsammans med dina medbrottslingar.
Tja, dina två systrar.
Jag har 130 vittnen-
-att jag var nere vid festen.
Naturligtvis var ni, men det var en del av planen-
-att distrahera allas uppmärksamhet bort-
-från vad som hände ovanför er.
Vi är så nöjda med att välkomna så många kära vänner och släkt.
Karen, säg att han har fel.
Lyssna nu, jag har ingen aning om vad Pearl sa till Diane-
-när hon knackade på dörren.
Hon måste ha spunnit på sin historia-
-om att Stephen behövde träffa henne fort, en fråga om liv eller död-
-vilket det verkligen var.
Stephen behöver träffa dig nu.
Med Diana ute ur rummet, satt Pearl igång sin del av planen.
Hon kedjade dörren bakom sig-
-och använde sen Dianes mobil-
-sände ett sms till sin far.
Efter att i åratal väntat på att bli skådespelare-
-hade Pearl slutligen funnit en perfekt roll.
Diane?
Det var inte Diane som skrek, "Jag kan inte, jag är ledsen!"
Det var Pearl som imiterade hennes röst.
Jag kan inte, jag är ledsen!
Ni chansade att din far, i sin panik-
-inte skulle märka skillnaden.
Ser ni, det handlar bara om uppfattning-
-och det var därför som Philip inte tog mördaren på bar gärning-
-när han slog sig in i rummet bara sekunder senare-
-för den enda personen i rummet i det ögonblicket var du.
- Du var i badrummet... - Diane?
..när du hörde uppståndelsen, men inte i ditt eget.
Ni var i Dianes badrum-
-gömde er helt enkelt tills Philip hade gått ut på balkongen.
Pappa?
Det här stämmer inte. Om... om...
..om Diane inte ens var i rummet, hur dog hon då?
En bra fråga, mr Marston...
..vilket jag strax kommer till.
Som bestman-
-fick Stephen uppdraget med tilldelningen av rummen.
Det rum ni delade med Diane var rum 317 på tredje våningen.
Men Stephens rum var 417-
-direkt över er på fjärde våningen.
Visste att Pearl skulle sända upp Diane för att träffa honom.
Stephen väntade på att hon skulle komma.
- Diane. - Jag kan inte stanna...
Då föreställer jag mig att allt du behövde göra var-
-att provocera henne till nån sorts gräl...
..säg, om Julie Francois-
-och sen på nåt sätt få ut henne på balkongen-
-tills du hörde signalen från rummet nedanför, fyra små ord.
Jag kan inte, jag är ledsen!
Och med alla som tittade på Karen som höll sitt tal-
-såg ingen hur det hände.
Det var Pearls idé.
- Karen, säg dem vem... - Håll käft! Håll käft!
Ni visste att obuktionen inte kunde säga oss-
-om Diane föll från tredje våningen eller fjärde-
-så länge du sålde illusionen om att Diane var i hennes rum-
-och att alla andra kom efter att er far slagit sig in.
Pappa! Pappa!
Vem kunde tro att nån av er låg bakom mordet-
-än mindre alla tre av er.
Ingen av er förnekar det.
Säg honom att det är lögn. Säg honom!
Varför?
Vi ville inte ha henne.
En vän till mig sa nyligen-
-det är inte föräldern som skär av navelsträngen.
Hon hade rätt.
Det kommer ett ögonblick när de flesta barn, känner behovet-
-av att hitta sina egna liv.
Det gjorde aldrig nån av er tre.
Varför skulle ni, när ni hade allt ni nånsin ville ha i en kran?
Och när ni spenderade era liv i en serie hotell-
-med ert namn på dem, Marston familjens namn-
-är det ett ord ni aldrig hör-
-tills Diane Smith kom in i era liv.
För första gången hörde ni ordet "nej".
Var och en av er hade en anledning att kännar er hotade av Diane.
Hon skulle inte glömma en anklagelse om sexuellt trakasseri-
-eller låta er undvika att få ett jobb-
-eller låta er pressa henna att skriva under ett äktenskapsförord.
Diane gick inte att köpas eller mobbas.
Så ni reagerade som alla bortskämda barn gör.
Förutom att det inte bara var era leksaker ni kastade ut ur barnvagnen.
För bort dem.
Jag kommer ifatt er.
- Så ni arresterade dem - Ja.
Audrey, vad han än var i det förgångna-
-den Dwayne Myers jag känner nu är en bra man.
OK, vad har han gjort så illa att du inte kan förlåta honom?
Medan du träffade henne hade du också en affär med hennes syster?
Är Dorothy Audreys syster?
Och hennes moster!
Vänta, vänta. Är Alice hennes moster?
Åh, Gud.
Inte undra på att kvinnan aldrig förlåter dig Dwayne-
-om du arbetar dig genom hela familjen.
Hej, vänta lite. Det var lite hårt.
Hårt? Vet du hur hon fick reda på det?
- Hur? - Du gav dem alla identiska armband.
Tja, Turtle Pete hade ett bra deal som pågick, köp ett, få två gratis.
Och sa hon nåt om sin kusin Valerie i Sandy Bay?
Du.
Vad?
Kommer du bli bra?
Åh, jag tror det, sir.
Jag borde noga skälla på dig för att äventyra dig själv och en misstänkt.
Jag borde troligen be dig om ursäkt för att jag tvivlade på dig.
Åh, tja. Vad säger du om att kalla det kvitt?
Utmärkt arbete, kommissarien.
Jag tror att du just höjt ribban.
Tack, sir.
Jag måste fråga.
- Hur gjorde du...? - Hon målade bara en nagel, förstår ni-
-och hon hade lämnat locket ur flaskan vilket naturligtvis gör det klumpigt.
Åh, jaha, snyggt jobbat, chefen.
Jag tvivlade aldrig på dig.
Jag uppskattar det, Dwayne.
Ser ut som du köper ölen från nu.
Vänta, nej. Det kom vi inte överens om.
Chefen!
Jag är uttorkad.
Dwayne.
Ett vad är ett vad.
Du själv är en bra man. Kom in.
Så, vi passerade bara. Vi trodde du kunde vara hungrig.
Det var tankfullt av er.
Jag klarar aldrig av det själv.
- Oroa er inte för det, sir. - Okej.
Jag tänkte eftersom det är första kvällen utan Siobhan-
-att jag skulle hålla dig sällskap med en gryta av... Vad annat?
Nej, det är det inte!
Oj. Det är fantastiskt, Catherine. Kom in. Kom in.
När hände det?
Okej, drinkar till alla.
En till för Audrey.
Hej, det var inte roligt.
Melon curry. Vem hade trott det?
Trevligt.
- Det är fantastiskt - Åh, jaså?
- Åh! - Låt mig prova det.
Är ni redo, mina damer och herrar? Era bord väntar.
En amerikansk poker spelare-
-föll just ner död mitt i ett spel.
Med Florence ur spel, måste du kanske upp ett pinnhål.
- Jag har just befodrats. - Tillfälligt.
- Som inspektör. - Tillförordnad inspektör.
- Och denna turnering, en stor sak? - Du bör tro på det.
Vinnaren går hem med 3 miljoner.
Sjukvårdarna tror det är förgiftning.
De fyra av oss, fem om man räknar med given-
-var vid det bordet i en och en halv timme.
- Varför skulle jag mörda Bobby Rodrigues? - Förutom de 3 miljonerna?